![meeste_artikkel_kaanefoto Artikkel | Toidulisandid, mis aitavad toetada meeste tervist | Lamberts Eesti](https://lambertslatvija.lv/wp-content/uploads/sites/2/2023/11/meeste_artikkel_kaanefoto-320x165.jpg 320w, https://lambertslatvija.lv/wp-content/uploads/sites/2/2023/11/meeste_artikkel_kaanefoto-640x330.jpg 640w)
Vairāki pētījumi liecina, ka vīrieši nelabprāt runā par savām veselības problēmām. Vēl jo vairāk, ja runa ir par sensitīviem jautājumiem, taču mūsu mērķis ir to mainīt.
Vīriešiem – un patiesībā arī sievietēm – ir jāspēj runāt par izmaiņām savā veselībā un bez vilcināšanās vērsties pēc medicīniskas konsultācijas.
EREKTĪLĀ DISFUNKCIJA
Erektilā disfunkcija ir sastopama biežāk, nekā lielākā daļa no mums domā. Aptuveni 40 % vīriešu līdz 40 gadu vecumam ir saskārušies ar šo problēmu lielākā vai mazākā mērā.
Spēja panākt un saglabāt erekciju daudziem vīriešiem ir svarīgs vīrišķības rādītājs. Erekcijas disfunkcijai var būt nopietnas psihosociālas sekas, kas ietekmē vīrieša pašvērtējumu, attiecības un vispārējo pašsajūtu.
Erektilās disfunkcijas cēloņi
Spēja panākt un saglabāt erekciju ir atkarīga no dažādiem organiskiem, psihosociāliem, endokrīniem un psihogēniem faktoriem, tāpēc precīzu erektilās disfunkcijas cēloni noteikt parasti ir sarežģīti. Gandrīz jebkura slimība var ietekmēt erekciju, izraisot izmaiņas nervu, asinsvadu vai hormonālajā sistēmā.
Erekcija ir neirovaskulāra refleksu parādība, ko ietekmē endokrīnie faktori un centrālā nervu sistēma.
Tā ir subjektīva un atkarīga no dažādiem apziņas procesiem. Tātad erekcija ir dažādu signālu kompleksa kopuma galarezultāts.
Erektilā disfunkcija galvenokārt ir organiska parādība, kas ir cieši saistīta ar sirds un asinsvadu slimībām, fizisko neaktivitāti, aptaukošanos, smēķēšanu, augstu holesterīna līmeni, demenci, hipertensiju un metabolisko sindromu (Kessler, 2019).
Neraugoties uz erektilās disfunkcijas tālejošajām sekām, statistika liecina, ka vīrieši parasti šo problēmu nerisina: tikai puse vīriešu ar erektilās disfunkcijas traucējumiem kādreiz vēršas pēc ārstēšanas, un arī viņi bieži vien to atliek uz vairākiem gadiem.
Vairāki pētījumi liecina, ka erektilo disfunkciju var mazināt, ārstējot vielmaiņas traucējumus, piemēram, mazinot iekaisuma procesus, uzlabojot redoksbalansu, ārstējot insulīna rezistenci un uzlabojot endotēlija funkciju (Amaral & Ramalho-Santos, 2009; Corona, 2014; Maiorino, 2015).
BIEŽĀK SASTOPAMIE SIMPTOMI
- Nespēja panākt erekciju;
- Nespēja saglabāt erekciju līdz orgasmam;
- Erekcijas zudums vai traucējumi iekļūšanas laikā.
Riska grupas:
- Alkoholisms un smēķēšana
- Ateroskleroze (un sirds slimības, tostarp augsts asinsspiediens).
- Labdabīga prostatas palielināšanās
- Metaboliskais sindroms, tostarp aptaukošanās, hipertensija, dislipidēmija un/vai augsts glikozes līmenis asinīs.
- Diabēts
- Medikamenti, piemēram, asinsspiedienu pazeminošas zāles, nomierinošie līdzekļi, trankvilizatori un amfetamīni.
- Hipotireoze
- Dzimumorgānu iekaisuma slimības (tostarp sifiliss)
- Prostatīts
- Multiplā skleroze
- Psiholoģiskie faktori (piemēram, depresija, vainas apziņa, trauksme).
- Paātrināta ārstēšana
- Stress
- Testosterona deficīts
- Iegurņa trauma
- Hiperprolaktinēmija
- Smadzenīšu nepietiekama attīstība
Būtiska bioķīmiskā nelīdzsvarotība
Metabolisma regulēšana
Metabolisma regulācijas traucējumi izraisa audu sastāva un komunikāciju tīklu izmaiņas, taukaudu uzkrāšanos, insulīna traucējumus, pastiprinātu triglicerīdu sintēzi un samazinātu glikogēna sintēzi.
Insulīna receptori visā organismā saista insulīnu, radot signālu kaskādi, kas veicina glikozes uzņemšanu un vielmaiņu. Metabolisma disfunkcija izpaužas kā jutības pret insulīnu samazināšanās, kas pasliktina glikozes uzsūkšanos no asinsrites, kas savukārt izraisa pastiprinātu brīvo taukskābju izdalīšanos no taukaudiem serumā.
Normāla glikozes vielmaiņa laika gaitā uzlabo jutību pret insulīnu un turpmākos vielmaiņas procesus, mazinot ar iekaisumu saistīto ietekmi, ko izraisa izmaiņas glikozes vielmaiņā.
Iekaisums
Sistēmiskais iekaisums tiek uzskatīts par galveno metabolisma traucējumu pazīmi. Hiperglikēmijas un glikēmijas progresējošo galaproduktu izraisītais metaboliskais stress aktivizē iekaisuma ceļus; tas rada iekaisuma citokīnus, tādējādi veicinot audu bojājumus (Goldin, 2006).
Līdz ar to, iekaisuma mazināšana ierobežo to ceļu aktivitāti, kas veicina rezistenci pret insulīnu, tādējādi veicinot metabolisma disfunkcijas maiņu (Tornatore, 2012).
Oksidatīvā stresa samazināšana
Reaktīvo skābekļa sugu pārprodukcija dzimumorgānā ir saistīta ar erektilās disfunkcijas traucējumiem, kas saistīti ar diabētu un sirds un asinsvadu slimībām (Amaral & Ramalho-Santos, 2009). Lai uzlabotu erektilās funkcijas,tiek rekomendētas arī ārstēšanas stratēģijas oksidatīvā stresa mazināšanai.
Slāpekļa oksīda sintēzes traucējumu normalizācija
Endotēlija šūnas izmanto arginīnu, lai ražotu slāpekļa oksīdu (NO), kas paplašina asinsvadus. Pierādīts, ka arginīna ietekme uz asinsvadu paplašināšanos mazina perifēro asinsvadu sašaurināšanos erektilās disfunkcijas gadījumā.
Kas jāņem vērā, veicot ārstēšanu
Stresa pārvarēšana
Stress ir viens no galvenajiem erektilās disfunkcijas veicinātājiem, tāpēc var būt nepieciešamas stresa vadības metodes, fiziskas aktivitātes, konsultācijas un atklāta komunikācija starp partneriem.
Ir konstatēts, ka dažādas uzturvielas un garšaugi mazina stresu un veicina hipotalāma-hipofīzes-dziedzera ass darbību, kas ir būtiska, lai sekmīgi ārstētu ar stresu saistītu erektilās disfunkcijas traucējumus.
Uztura bagātinātāji
Ķīnas kanēļa koks (Cinnamomum cassia)
Kanēlim, kas ir plaši izplatīts aromatizētājs, piemīt noteikti darbības mehānismi, kas veicina hormonālo cukura līmeņa regulāciju asinīs. Ir pierādīts, ka kanēļa savienojumi palielina jutību pret insulīnu un aizkuņģa dziedzera beta šūnu darbību. Turklāt pētījumi liecina, ka kanēlis palīdz ārstēt paaugstinātu glikozes līmeni asinīs (Adisakwattana, 2011; Mollazadeh & Hosseinzadeh, 2016).
Kanēlis pazemina augstu glikozes līmeni asinīs, izmantojot vairākus mehānismus, tostarp palēninot glikozes uzsūkšanos. Kanēlis arī ierobežo glikozes uzsūkšanos gremošanas traktā, kas palīdz mazināt augstu glikozes līmeni asinīs.
Arī citi pētījumi apstiprina kanēļa labvēlīgo ietekmi. Vienā pētījumā, kurā piedalījās 79 pacienti ar 2. tipa diabētu, dalībnieki četrus mēnešus dienā lietoja 3 g kanēļa ekstrakta, pēc tam tika novērota glikozes stabilitātes uzlabošanās. Rezultāti liecināja par nozīmīgu glikozes līmeņa samazināšanos plazmā, tieši kanēļa grupā (10,3 %) salīdzinājumā ar placebo grupu (3,4 %; p = 0,0380) (Mollazadeh & Hosseinzadeh, 2016).
L-arginīns
Endotēlija disfunkcija ir saistīta ar erektilās disfunkcijas attīstību, un šajā gadījumā L-arginīna kā uztura bagātinātāja lietošana var būt lietderīga (Mathers et al., 2009). (Mathers et al., 2009). L-arginīns ir aminoskābe, kas darbojas kā slāpekļa oksīda donors un tādējādi veicina erekciju, uzlabojot slāpekļa oksīda funkciju. Tiek uzskatīts, ka tas izraisa lēnu un ilgstošu cilvēka dobumainā ķermeņa atslābināšanos.
Cinks
Erekcijas disfunkcijas gadījumos bieži novēro cinka deficītu, savukārt pietiekams cinka daudzums ir būtisks hipofīzes un virsnieru hormonu un dzimumhormonu ražošanai un sintēzei (Sauer et al., 2020). Pētījumos ir konstatēti potences, erektilās funkcijas, libido un dzimumakta biežuma uzlabojumi pacientiem, kuri lieto cinka uztura bagātinātājus (Fallah, 2018; OM & Chung, 1996).
Žeņšeņs (Panax ginseng)
Žeņšeņs erektilās disfunkcijas ārstēšanā ir plaši pētīts, un vienā sistemātiskā pārskatā ir uzsvērti labi pierādījumi par labu šim augam (Jang, 2008).Tomēr, tā kā analizētie pētījumi bija nelieli, ir vajadzīgi ticamāki pierādījumi. Veiktajos pētījumos tika izmantota sarkanā ženseņa (nemizota žeņšeņa) un (ekstrakta) devas svārstījās no aptuveni 1800 mg līdz 3000 mg. Žeņšeņa precīzs iedarbības mehānisms nav zināms. Tomēr pētījumi, kas veikti uz dzīvniekiem liecina, ka ginsenozīdi atslābina kavernozu gludo muskulatūru, palielinot slāpekļa oksīda izdalīšanos; citos pētījumos ir izteikts pieņēmums, ka žeņšeņs var izraisīt kavernozu gludās muskulatūras atslābināšanos pa slāpekļa oksīda ceļu. Arī žeņšeņa adaptogēna iedarbība var būt labvēlīga un, iespējams, stiprināt tā terapeitisko iedarbību erektilās disfunkcijas gadījumā.
Rožainā rodiola (zeltsakne) (Rhodiola rosea)
Veiktā pētījumā 75 % dalībnieku ziņoja par seksuālo funkciju uzlabošanos pēc 150-200 mg rožainās radiolas lietošanas 12 nedēļu laikā (Khanum, 2005). Turklāt mazākā mērā tika novērota prostatas šķidruma normalizēšanās un androgēnu vielmaiņas blakusproduktu palielināšanās (Khanum, 2005). Tas liecina, ka androgēnu ražošanas palielināšanās ir nepieciešama hormonālā līdzsvara nodrošināšanai.
Ginkgo biloba (Ginkgo biloba)
Ginkgo biloba īpaši indicēts erektilās disfunkcijas, kas ir antidepresantu blakusparādība, ārstēšanai. Tiek uzskatīts, ka Ginkgo bilobai iedarbojas, atslābinot dzimumlocekļa gludo muskulatūru un palielinot slāpekļa oksīda piegādi, uzlabojot asins plūsmu šajā ķermeņa daļā (McKay, 2004).
Astaksantīns
Pētījumi liecina, ka Astaksantīnam piemīt spēcīga antioksidanta aktivitāte: in vitro pētījumi liecina, ka tas novērš lipīdu peroksidāciju tikpat efektīvi kā alfatkoferols un efektīvāk nekā beta-karotīns. Tiek apgalvots, ka Astaksantīna spēja fiksēt vienvērtīgo skābekli ir 500 reižu spēcīgāka nekā Vitamīns E un 40 reižu spēcīgāka nekā beta-karotīnam (Pashkow, 2008).
Citi pētījumi liecina, ka astaksantīna pretiekaisuma iedarbība, iespējams, ir saistīta ar tā antioksidantu aktivitāti, kas kavē iekaisuma mediatoru veidošanos.
Ubikinols
Konstatēts, ka ubikinols uzlabo endotēlija funkciju un vazodilatāciju. Tā ir ieteicamā CoQ10 forma cilvēkiem, kuriem ir grūtības pārveidot ubihinonu par ubikvinolu (Kumar, 2009).
Organisma spēju pārvērst ubihinonu par ubikvinolu konversiju var saasināt vairāki faktori, tostarp smags oksidatīvais stress, novecošanās, hroniskas slimības, statīnu lietošana un paaugstināts metabolisma pieprasījums. Visi šie faktori var būt svarīgi cilvēkiem ar erektilās disfunkcijas traucējumiem (Kumar, 2009; Zaki, 2014).
Pateicoties ļoti efektīvai antioksidanta aktivitātei, CoQ10 aizsargā mitohondriju membrānas no brīvo radikāļu izraisītiem bojājumiem. Ir pierādīts, ka CoQ10 novērš gan membrānu oksidāciju, gan lipīdu peroksidāciju un veicina cita svarīga antioksidanta – tokoferola – atjaunošanos (DiNicolantonio, 2015; Yang, 2015). Turklāt pētījumos ir konsekventi pierādīts, ka CoQ10 pastiprina oksidējošo enzīmu aktivitāti, mazina oksidatīvo stresu un aizsargā pret to (DiNicolantonio, 2015; Yang, 2015).
Ķiploki (Allium sativum)
Ķiploki veicina sirds un asinsvadu veselībai vajadzīgā sērūdeņraža (H2S) veidošanos.
H2S ietekme uz sirds un asinsvadu sistēmu ietver arī cilvēka erektilās funkcijas (Yang, 2013). Enzīmi, kas iesaistīti H2S sintēzē, ir identificēti dzimumlocekļa kavernozajā ķermenī. Šo audu atslābināšanās ir nepieciešama erekcijas uzturēšanai (Yang, 2013).
Lai gan pētījums tika veikts ar dzīvniekiem, tas vērš uzmanību uz diviem jautājumiem, kas ir aktuāli erektilās disfunkcijas gadījumā: audu vazodilatācijas nozīmi un signalizācijas molekulu lomu šī procesa veicināšanā.
K2 vitamīns
Roterdamas pētījums liecina, ka vitamīnam K2 uzturā ir aizsargājoša ietekme uz koronāro sirds slimību profilaksi gados vecākiem vīriešiem un sievietēm. Šis perspektīvais populācijas pētījums tika veikts 10 gadu laikā, un pētījuma sākumā tika novēroti 4807 sākotnēji veseli vīrieši un sievietes, kas pētījuma sākumā bija vecāki par 55 gadiem. Pētījumā konstatēts, ka K2 vitamīns un ar šo vitamīnu bagātu pārtikas produktu lietošana (vismaz 32 μg dienā) ir saistīta ar artēriju kalcifikācijas, ar sirds un asinsvadu slimībām saistītas nāves un no cēloņiem neatkarīgas mirstības samazināšanos (Geleijnse et al., 2004).
Asinsvadu sieniņu pārkaļķošanās samazina arī to elastību, kas ietekmē asinsvadu paplašināšanos audos.
K vitamīns samazina asinsvadu bojājumu risku (Gast et al., 2009).
Turklāt otrās paaudzes Framingemas kohortas pētījumā tika konstatēts, ka lielāks K1 vitamīna patēriņš pārtikas un/vai uztura bagātinātāju veidā ir saistīts ar palielinātu jutību pret insulīnu (Choi , 2011; Yoshida, 2008).
Avots: Lamberts Healthcare Clinical Notes